Bedlička ostrošupinatá (bedľa ostrošupinná) je smrteľne jedovatá huba. Obsahuje taký istý jed ako vo všeobecnosti omnoho viac známa muchotrávka zelená alebo biela – amanitín. „Aj pri zbere bedlí treba byť opatrný,“ upozorňuje vedúca Národného toxikologického informačného centra (NTIC) PharmDr. Silvia Plačková, PhD. „Bedľu možno totiž ľahko zameniť napríklad so smrteľne jedovatou bedličkou ostrošupinatou. Zatiaľ kým jedlá bedľa má na hlúbiku oddeliteľný posuvný prstenec, prstenec bedličky je prirastený, nedá sa ním hýbať.“
![muchotrávka zelená, huby, otrava, jed, smrteľne jedovatá, muchotrávka](https://ipravda.sk/res/2022/10/14/thumbs/muchotravka-zelena-huby-otrava-jed-smrtelne-jedovata-muchotravka-stvorec.jpg)
Bedličku ostrošupinatú si možno zameniť najmä s jedlou bedľou Olivierovou, prstenec jedlej bedle je však posuvný, kožovitý a vôňa aromatická.
Dá sa povedať, že jedovatá bedlička navyše smrdí a namiesto posuvného prstenca má akúsi „prirastenú sukničku“ ako muchotrávka.
U jedlých bedlí je prstenec vlastne obruba z klobúka, ktorá na hlúbiku zostane, keď sa klobúk roztvorí. „Nechápem ľudí, ktorí jedovatú bedličku zjedia, veď tie rozlišovacie znaky sú očividné,“ konštatuje skúsený hubár. „Dobrá rada je aj to, nech ľudia zbierajú len bedle vysoké, tie ťažko za niečo zameniť. Nech nezbierajú mladé zatvorené a celkovo vzrastom malé bedle, lebo potom si ju asi naozaj zamieňajú s bedličkou,“ dodáva hubár.
Mnohí ľudia si však napríklad od známych zoberú už iba bedľový prášok z usušených bedlí alebo už vypražené bedľové klobúky. V takýchto prípadoch kontrola nie je možná.
„Posledné týždne navyše ľudia zbierali bedle, ktoré rástli mimo lesa, v záhradách, pri kompostovisku. Huby rastúce mimo lesa v trsoch sú tiež mierne jedovaté, napr. bedľa červenejúca záhradná,“ dodáva toxikologička.
Znaky nebezpečnej bedličky ostrošupinatej (Lepiota aspera)
- Klobúk 4–15 cm, hnedé tŕne na krémovom podklade, biele, husté lupene
- Hlúbik: biely až hnedý, krátky, plný, čoskoro dutý, hľuznatá báza, ovisnutý prstenec, ktorý sa nedá posúvať a mizne
- Dužina: biela, ostrý zápach
- September až október, okraje lesných ciest
- Jedovatá!
z novej knihy „Huby“ (vyd. GRADA)
Príznaky otravy amatoxínom
Prvé príznaky nastávajú niekoľko hodín po konzumácii jedovatej huby. Začínajú sa nevoľnosťou, opakovaným vracaním a hnačkami. To vedie k masívnej dehydratácii a vyčerpaniu organizmu. Dehydratácia spôsobí metabolický rozvrat a zlyhanie obličiek, ktoré sa prejavia zastavením močenia. Na otrave amatoxínom v muchotrávke zelenej, bielej či v bedličke ostrošupinatej je nebezpečné to, že po sérii nevoľností a vracania príde pocit úľavy a otrávení ľudia tak nevyhľadajú lekára. V skutočnosti počas tejto „tichej" fázy zlyháva pečeň, to sa končí opuchom mozgu a bezvedomím, často s následkom smrti.