Na Slovensku sa deti povinne očkujú proti desiatim závažným infekčným ochoreniam. Tieto ochorenia môžu ohroziť zdravie detí a ani dnes ich nie je možné v niektorých prípadoch úspešne liečiť. Povinné očkovanie je dostupné pre všetky deti, je plne hradené z verejného zdravotného poistenia. Deti sa očkujú v súlade s očkovacím kalendárom od tretieho mesiaca života.
Epidemiológovia z Úradu verejného zdravotníctva SR pripravili päť tematických oblastí očkovania. „Niektoré z očkovaní, ktorým sa budeme venovať, u nás patria medzi povinné, iné medzi odporúčané. Aby ste mohli lepšie pochopiť význam týchto vakcín, vždy predstavujeme aj ochorenia, proti ktorým sú očkovacie látky určené,“ uviedli. „Naším cieľom nie je vyľakať vás, ale vysvetliť, aké objektívne riziká má rozhodnutie nedať svoje dieťa či seba zaočkovať. Robíme to preto, lebo ľudia majú prirodzenú tendenciu sústrediť sa na vedľajšie účinky vakcín, no zabúdajú pritom, že vážne nežiaduce následky môže mať aj rozhodnutie nepodať vakcínu. Nezabúdajte, že ak máte pochybnosti, môžete ich kedykoľvek prekonzultovať s odborníkom,“ upozornili epidemiológovia úradu.
![púpava, kvet, lúka, alergia, peľ](https://ipravda.sk/res/2010/10/13/thumbs/17567-pupava-kvet-luka-alergia-pel-stvorec.jpg)
1. Očkovanie po tridsiatke
Povzbudenie potrebuje každý, po tridsiatke aj vaša imunita
Povinné očkovanie sa netýka len detí, ale aj dospelých. Po dosiahnutí veku 30 rokov je potrebné absolvovať povinné preočkovanie proti záškrtu a tetanu. Takéto preočkovanie kombinovanou očkovacou látkou je podľa očkovacieho kalendára ďalej povinné každých 15 rokov. Očkovanie je hradené z verejného zdravotného poistenia, nebudete zaň nič doplácať.
Prečo sa majú dospelí dať preočkovať práve proti tetanu a záškrtu?
Kombinovaná očkovacia látka poskytuje ochranu pred dvoma potenciálne životu nebezpečnými chorobami. Tetanus a záškrt sú zákerné preto, že k infekcii môže dôjsť nenápadne a úvodné príznaky nemusia byť dostatočne alarmujúce, aby ste vyhľadali lekára. Zdravotný stav infikovaného sa však môže rapídne zhoršiť, pričom nákaza dokáže spôsobiť vážne trvalé následky alebo smrť.
Tetanus:
- Infekcia sa nemôže kontaktom s nakazeným prenášať na ďalších ľudí. Ide o ochorenie nervového systému spôsobené toxínom, ktorý produkuje baktéria Clostridiumtetani.
- Vstupnou bránou infekcie je otvorená rana, prípadne popálenina. Medzi laikmi sa za rizikové považujú tie rany, ktoré vznikli po vpichu starého klinca, respektíve iného ostrého či hrdzavého predmetu. Baktéria však do tela preniká aj omnoho nenápadnejším spôsobom, keď sa poranenie na koži znečistí špinou, hlinou či hnojom. K infekcii tak môže dôjsť napríklad pri práci na záhrade alebo v pri úraze v poľnohospodárstve, v dôsledku poškriabania či pohryzenia zvieraťom, ale aj prostredníctvom tŕňa či triesky.
- Baktéria v tele vylučuje toxín, ktorý sa krvou a lymfou môže dostať do nervových buniek. Inkubačný čas je 7 až 14 dní, ochorenie sa prejavuje kŕčmi žuvacieho a šijového svalstva a neskôr celého trupu pri plnom vedomí. Kŕče trupového svalstva sú bolestivé, extrémne nepríjemné a nebezpečné – neprirodzene ohýbajú chrbticu, hrozí poškodenie stavcov, poškodenie miechy a napokon ochrnutie, ktoré môže byť smrteľné. Najčastejšie však k úmrtiu dochádza pri kŕčoch dýchacieho svalstva, ktoré znemožnia pacientovi dýchať.
- Prekonaním tetanu človek nezíska voči ochoreniu imunitu a môže sa opätovne nakaziť.
Záškrt:
- Ochorenie spôsobuje odolná baktéria Corynebacteriumdiphtheriae, ktorá dokáže v tele vyprodukovať nebezpečný toxín. Nákaza sa prenáša vdychovaním kontaminovaného vzduchu. Prameňom nákazy je chorý človek. Inkubačný čas je od 2 do 5 dní. Infekcia za začína nenápadne – postihuje mandle, hrtan a hltan. Bakteriálny toxín však ohrozuje srdce, obličky a nervový systém. Ochorenie sa preto vyznačuje častými srdcovými a neurologickými komplikáciami, najzávažnejšou formou je postihnutie hrtana, ktoré sa môže skončiť udusením v priebehu niekoľkých hodín.
- Záškrt patrí medzi ochorenia, ktoré sa darí držať pod kontrolou práve vďaka povinnému očkovaniu detí a preočkovaniu dospelých. V minulosti však býval najobávanejšou infekciou detského veku, a krajiny, v ktorých zlyhal očkovací program, museli čeliť opätovnému zvýšenému výskytu nákazy, ako aj rozsiahlym epidémiám.